Vakar seimas pritarė svarstymui Bankų įstatymo 56 straipsnio papildymo įstatymo projekto /dėl privalomo banko atsakymo per 30 dienų/ XIP-2749 ( registracijos data – 2010-12-18, TD -2010-12-21, ETD-2010-12-31) paskiriant pagrindinį seimo biudžeto ir finansų komitetą ir numatant svarstymo datą 2011-05-06.
Toliau - išrašas iš 2011-03-15 vakarinio seimo posėdžio stenogramos Nr. 297
15.58 val.
Bankų įstatymo 56 straipsnio papildymo įstatymo projektas Nr. XIP-2749 ( pateikimas )
Imamės kitų vakarinio posėdžio darbotvarkės punktų. Du klausimai, susiję su bankais. Bankų įstatymo 56 straipsnio papildymo įstatymo projektas. Pranešėjas – K. Glaveckas. Projekto registracijos Nr. XIP-2749. Pateikimas. Prašom, profesoriau.
K. GLAVECKAS ( LSF ) . Gerbiamasis posėdžio pirmininke, gerbiamieji kolegos, teikiu jums įstatymo projektą, tai Lietuvos Respublikos bankų įstatymo 56 straipsnio papildymo įstatymo projektą, kuris atsirado darbo grupės, kuri buvo sudaryta praeitų metų rugsėjo 28 d., dėka. Šita darbo grupė, valdybos sudaryta darbo grupė vadinosi Darbo grupė verslo ir banko santykių ir verslo akreditavimo klausimams nagrinėti. Šita darbo grupė, išnagrinėjusi daugybę pastabų ir situacijų, kurios susiklosto tarp banko ir klientų, priėmė sprendimą ir siūlymą, kad reikia koreguoti, įvesti papildomą korekciją į 56 straipsnį, kuriame būtų apibrėžtas laikas, per kurį bankas turėtų atsakyti savo klientui. Dabartiniu metu pagal Mokėjimo įstatymo 48 straipsnį bankai neprivalėjo klientams atsakyti apie kredito sąlygų pakeitimą ar visus kitus klausimus, kurie tarp jų iškyla. Šituo įstatymu yra apibrėžiama prievolė bankams per 30 kalendorinių dienų atsakyti į tuos klausimus, kurie pateikti raštiškai. Esant ypatingiems atvejams, tas terminas gali būti pratęstas iki 45 dienų, bet ne daugiau. Todėl siūlau pritarti šitam įstatymo projektui, kuris nereikalauja nei biudžeto išvadų ir kuris yra iš tikrųjų naudingas kreditų turėtojams ir kreditų ėmėjams. Kitaip tariant, jie turi teisę žinoti ir gauti konkretų raštišką atsakymą iš bankų apie sąlygų pasikeitimą arba kitus dalykus, kurie susiję tarpusavio santykiais. Ačiū.
PIRMININKAS. Ačiū. Net keturi Seimo nariai nori paklausti. E. Klumbys pirmasis. Prašom, kolega.
E. KLUMBYS ( TTF ) . Gerbiamasis pranešėjau, aš noriu iš esmės. Sakykite, ar tai yra išvis logiška – ginčas tarp banko ir kliento, ir šitą ginčą sprendžia bankas. Ne kas nors neutralus. Ir dar svarbiausia, kad tai yra stipresnė institucija. Paaiškinkite iš viso šitą logiką. Gal greitai ir krepšinyje bus taip? Stipresnė komanda nuspręs, kam skirti baudą ar neskirti, nes principas tai yra tas pats.
K. GLAVECKAS ( LSF ) . Labai ačiū. Iš principo, iš esmės čia kalbama visiškai apie kitą dalyką. Čia yra kaip tik apibrėžiama. Dabartiniu metu klientas, kreipęsis į banką, negauna atsakymo, gali gauti, gali negauti. Pagal šitą mūsų korekciją įvedama, kad jis turės duoti atsakymą per 30 dienų. Tai viena. Visais kitais atvejais natūralu, tas, kas… Matote, klausdamas turite omeny tai, kodėl bankas piktnaudžiauja savo padėtimi. Bet tokia yra susiklosčiusi tradicija, galų gale normali situacija, tas, kas skolina pinigus, ir pinigų skolintojas. Tas, kas skolina pinigus, kelia reikalavimus skolintojui. Čia kaip tame sename anekdote. Kai ateina į parduotuvę pirkti mėsos, žiūri – mėsa kainuoja 3 dolerius. Sako, pas tave labai brangi mėsa. Tas atsako, o kodėl tu neperki šalia savęs iš parduotuvės, kur 2 doleriai. Sako, kad ten dabar nėra. Atsako, kai aš neturiu mėsos, tai irgi už 2 dolerius parduotu, o kai turiu, už 3 parduodu. Tai čia lygiai tas pat ir su bankais yra. Iš tikrųjų, kai žmonės atėjo skolintis, vienaip ar kitaip buvo vienos sąlygos ir, natūralu, žmonės su bankais sutarė. Dabartiniu metu susiklostė tokie santykiai, kad bankai iš tikrųjų pradėjo spausti klientus, ir spausti net neinformuodami, daugeliu atvejų neinformuodami apie pasikeitusias sąlygas ir į visus dalykus neatsakydami raštu, o tai yra labai svarbu žmonėms. Mes šituo įstatymu padarome korekciją, kitaip sakant, pasakome, kad tas terminas turi būti apibrėžtas ir labai aiškus turėtų būti terminas – 30 dienų ir ekstraordinariniu atveju 45 dienos. Tai suderinta su Bankų asociacija, bankininkais ir verslininkais. Aš minėjau, darbo grupė buvo sudaryta valdybos sprendimu verslo ir banko kreditavimo santykiams tirti. Tai yra jų iniciatyva.
PIRMININKAS. Ačiū. K. Kuzminskas. Prašom, kolega.
K. KUZMINSKAS ( TS-LKDF ) . Ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, aš norėčiau paklausti jūsų dėl Lietuvos nacionalinio banko. Faktiškai pagal teisinę bazę šiuo metu jis atlieka komercinių bankų kontrolę ir t. t. Kaip čia reglamentuoti tą tolesnę veiklą? Ar ne geriau būtų, kad Lietuvos bankui pavedame, kad jam skundus rašytų, ir tada Lietuvos bankas žinotų padėtį, kas dedasi komerciniuose bankuose, ir priimtų atitinkamus sprendimus, kartu atsakytų pareiškėjui. Ačiū.
K. GLAVECKAS ( LSF ) . Labai ačiū. Matote, dar įpainioti trečią asmenį Lietuvos banką, kad skundus tirtų, aš manau, kad tai būtų perteklinis dalykas. Dabartiniu metu Komercinių bankų priežiūros departamentas iš tikrųjų prižiūri komercinius bankus, taip pat ir kaip jie dirba su klientais. Bet pagrindinis tikslas arba priežiūros funkcija yra susijusi su banko likvidumo ir kitais parametrais, kurie užtikrina visos bankinės ir finansinės sistemos stabilumą. Jeigu atskirų klientų skundai būtų adresuojami per Lietuvos banką, natūralu, Lietuvos bankas neturi nei žmonių, nei tokių skyrių, kurie galėtų nagrinėti tokius atvejus. Todėl mes kalbame apie bendrą principą, kuris, dar kartą pakartoju, išplaukia iš to, kad verslininkų ir bankininkų sudaryta darbo grupė tarp jų priėmė tokį siūlymą, kuris, jų nuomone, pagerintų jų santykius, visų pirma verslininkų, kurie yra kredito gavėjai.
PIRMININKAS. Ačiū. V. M. Čigriejienė. Prašom, profesore.
V. M. ČIGRIEJIENĖ ( TS-LKDF ) . Labai ačiū. Gerbiamasis pranešėjau, kodėl vis dėlto Lietuvos bankai neturi jokios įtakos komerciniams bankams ir kada bankai pradės tarnauti klientui? Jie niekada netarnaus, nes vienas – mažas, kitas – didelis, erelis. Ir niekada nenugalės. O iš ko bankai gyvena? Gyvena iš klientų. Kaip jūsų visą šitą įstatymą paaiškinti paprastam žmogui? Ačiū.
K. GLAVECKAS ( LSF ) . Labai ačiū. Čia ne šito įstatymo klausimas, bet galėčiau atsakyti. Iš tikro Lietuvos banko funkcija yra prižiūrėti komercinius bankus. Pagrindiniai reikalavimai yra susiję su ekonominiais reikalavimais: su likvidumu, pakankamu kapitalu ir kitais dalykais, kas yra nepaprastai svarbu. Nes nuo tų ekonominių parametrų, kurie yra prižiūrimi Lietuvos banko, priklauso banko sistemos stabilumas: ar ji stabili, ar nestabili, ar bankas bankrutuoja, ar nebankrutuoja. Tai štai Lietuvoje per visą tą krizę, nežiūrint tos iš tikro įtemptos finansinės situacijos, nė vienas bankas nebankrutavo. Tai jau yra tam tikra prasme teigiamas rezultatas.
Dabar dėl to, kad komerciniai bankai turėtų būti labiau kontroliuojami, tai pagal dabartinę bankininkystės sistemą iš esmės bankas turi pakankamai instrumentų kontroliuoti komercinius bankus per procentus, galų gale per diskonto normas, kitus dalykus, tik klausimas, kaip jis tas priemones naudoja. Bet visų tų priemonių naudojimo pasekmė yra bankų veiklos rodikliai. Ir dabartiniu metu, krizės metu, jų išsilaikymas ir nebankrutavimas, ir neprašymas paramos iš vyriausybinių ar kitų fondų, kas buvo reikalinga, pavyzdžiui, Vokietijos arba Lenkijos bankams, arba mūsų kaimynės Latvijos PAREX bankui, tai pas mus to nebuvo. Galima kalbėti apie visos sistemos keitimą, bet tai yra visiškai kitas klausimas ir kitų įstatymų dalykas. Ačiū.
PIRMININKAS. Paskutinis – kolega B. Pauža. Prašom.
B. PAUŽA ( LSDPF ) . Ačiū. Gerbiamasis profesoriau, ar jums neatrodo, kad jūs eilinį kartą pataikaujate komerciniams bankams savo šituo pasiūlymu? Kas iš to, kad jūs nustatote tuos terminus, bet visiems aišku, ką tas bankas paaiškins praėjus tam terminui, ir tas klientas vis tiek bus, kaip čia buvo minėta, silpnesnėje pozicijoje. Tai kam tas reikalinga? Ačiū.
K. GLAVECKAS ( LSF ) . Visų pirma šita iniciatyva kilo iš vartotojų, kredito gavėjų ir jų interesų gynėjų – asociacijos ir verslininkų. Jie prašo, kad jie gautų raštišką atsakymą apie jų santykius, kodėl keičiama jų pasiūla, pavyzdžiui, paimtas kreditas. Kokios bus palūkanos, kad būtų raštiškai parašyta, o ne vien tik paskambins iš aptarnavimo skyriaus, koks nors klerkas pasakys, padarys ir t. t. Raštiškos formos buvimas (teisininkai geriau tą dalyką žino) yra teisinis pagrindas toliau reguliuoti savo santykius teisiškai, juos prižiūrėti. Nes kai žodinis yra, tai gali išsiginti ir panašiai. Tai šis reikalavimas yra kilęs iš visų klientų. Reikia pasakyti, kad Lietuvos bankų asociacija su tuo nelabai sutiko ir šiandien nesutinka. Jie mano, kad bankai turės kur kas daugiau darbo. Bet mes nutarėme teikti tokio įstatymo projektą. Tai, kad bus daugiau darbo bankams – tai čia nėra argumentas, kad tas santykis neturi būti sureguliuojamas, kaip mes sakome, per 30 dienų, raštiškai (išimtiniu atveju) – 45 paros.
PIRMININKAS. Ačiū, gerbiamasis pranešėjau. Matau, kad bendro sutarimo nebus. Kalbos dėl balsavimo motyvų. Vienas – už, vienas – prieš. L. Sabutis – nuomonė už. Prašom.
L. SABUTIS ( TS-LKDF ) . Kadangi išgirdau čia abejojančių, ar reikalinga tokia redakcija, norėčiau pasakyti, kad Lietuvoje jau seniai Viešojo administravimo įstatymas reglamentuoja tai, kad institucija arba įstaiga dėl gautų prašymų, skundų, pareiškimų būtent nagrinėja ir priima vieną iš sprendimų: tenkinti, netenkinti arba duoti neutralų atsakymą, tačiau atsakyti į tokį kreipimąsi. Stebina tik tiek, kad iki šiol tokios procedūrinės normos nebuvo. Manau, kad iniciatoriui K. Glaveckui reikėtų dar po svarstymo (po pateikimo pritariu) rengiant svarstymui projektą, vis dėlto įrašyti, kai toks atsakymas netenkina pareiškėjo, kur jis turėtų kreiptis. Įstatymo leidėjas gali sureglamentuoti, kad tai galėtų būti viena iš centrinio banko institucijų arba asociacija, arba tiesiog į teismą. Tačiau kai to nėra įstatyme, žmogui lieka neaišku, ir daugeliui mūsų čia kyla papildomų svarstymų. Todėl pritariu pateiktai redakcijai, kokia yra pateikta, ir manau, kad tai yra reikalinga norma apskritai civilizuotai sprendžiant verslo ir piliečių klausimus.
PIRMININKAS. Ačiū. Ir kita nuomonė – E. Klumbys. Prašom, kolega.
E. KLUMBYS ( TTF ) . Gerbiamieji kolegos, aš iš esmės sutinku, kad tai yra šiek tiek situacijos pagerinimas, tai yra beviltiškam pakaruokliui šiek tiek atleidžia virvę. Bet aš noriu pasakyti vieną dalyką, kad būtent mes, Lietuvos Respublikos Seimas, tokią normą nustatėme anksčiau, priimdami tokios redakcijos įstatymo straipsnį. Dabar jau vienas kitas pradeda atsipeikėti, ką mes priėmėme. Iš tikrųjų tai yra absurdas, kuomet ginčą tarp dviejų šalių sprendžia viena iš šalių. Aš visiškai suprantu, žmonės Lietuvoje piktinasi, ką tas Seimas, kokius sprendimus priiminėja, o čia yra akivaizdus pavyzdys. Negali taip būti. Ginčą turi spręsti kažkas kitas, trečias. O mes dabar sau ramiausiai bandome taisyti šį įstatymo projektą nustatydami laiką, per kiek laiko bankas turi teiktis duoti atsakymą. Aš visiškai sutinku su gerbiamuoju Liudviku, kad būtina bent jau šitą perdėtai blogą siūlymą pagerinti, įrašyti, kas bus tada, jeigu bankas atsisakys duoti raštą, nes jeigu mes nenurodysime, kas toliau, tai bankas, patikėkite, tikrai neduos to atsakymo, o gyvens taip, kaip gyveno, toliau.
Ši redakcija yra prasta. Aš tikiuosi, kad galbūt Biudžeto ir finansų komiteto pirmininkas ją šiek tiek pagerins. O iš principo aš prašyčiau, kad…
PIRMININKAS. Laikas!
E. KLUMBYS ( TTF ) . Baigiu. Kad Biudžeto ir finansų komitetas rimtai pagalvotų ir iš esmės šitą situaciją pakeistų.
PIRMININKAS. Ačiū. Gerbiamieji kolegos, prašom susikaupti ir balsuojame, ar pritariame po pateikimo Bankų įstatymo 56 straipsnio papildymo įstatymo projektui Nr. XIP-2749. Prašom balsuoti. Balsavimas pradėtas.
Užsiregistravo ir balsavo 79 Seimo nariai. Už – 66, 1 – prieš, 12 susilaikė. Pritarta. Seniūnų sueiga siūlo, kad pagrindinis ir vienintelis komitetas būtų būtent Biudžeto ir finansų komitetas. Sutinkame? Ačiū. Ir nagrinėjame gegužės 6 d.
Pats projektas:
http://www3.lrs.lt/pls/inter3/dokpaieska.showdoc_l?p_id=388151&p_query=&p_tr2=
Papildyti Lietuvos Respublikos bankų įstatymo 56 straipsnį 4 dalimi:
“4. Klientų prašymus (skundus) dėl su banku sudarytų kreditavimo sutarčių vykdymo ar banko veiksmų, kuriais bankas galėjo pažeisti sutarties su klientu ar teisės aktų reikalavimus, nagrinėja bankas. Bankas privalo išnagrinėti rašytinius kliento prašymus (skundus) ir raštu jam motyvuotai atsakyti per ne ilgesnį laiką, nei vienos periodinės kredito ir/ar palūkanų grąžinimo įmokos, nustatytos kliento kreditavimo sutartyje, terminas, skaičiuojant nuo kliento paklausimo gavimo dienos. Esant sudėtingam atvejui, bankas privalo raštu informuoti klientą apie ilgesnį atsakymo terminą, tačiau šis terminas negali viršyti keturiasdešimt penkių kalendorinių dienų nuo prašymo (skundo) gavimo dienos. Jei kliento prašymas (skundas) nesusijęs su kliento kreditavimo sutartimi, Bankas privalo motyvuotai atsakyti klientui ne vėliau kaip per trisdešimt kalendorinių dienų nuo prašymo (skundo) gavimo dienos.”
Tikslas:
papildyti sakiniu : “Bankas atsakymą klientui pateikia nemokamai”
Sveikinu!
Pirmas konkretus laimėjimas.
Tai labai sveikintinas dalykas. Jeigu tokie sprendimai butu tureje tokia galia, pradedant 2008 metaias, manau apie 50 procentu imoniu nebutu patyrusios bankroto skonio